SHOWTIME DVD SCREENER RELEASE 732 469 248 bytes
- Co to mám s okem, mami? - Doktor říká, že je líné.
Ale budeš vypadat dokonale.
- To svědí. - No tak. Chceš si najít přátele?
Tak ho nos zakryté.
Ty jsi pirátka?
...hodně štěstí, zdraví.
Vždycky říkám: Když nemůžeš najít přítele, udělej si ho.
Hezké narozeniny.
Zničila jsi to.
Jmenuje se Soozy. První panenka, kterou jsem vyrobila.
Byla mou nejlepší kamarádkou a teď bude tvou.
Ne, ne, ne, nemůže ven, je zvláštní.
Co si myslíš o mý pirátský klapce?
Určitě tě zajímá, co vyrábím, viď?
Dobře, tak ti to řeknu.
Dneska jsem někoho viděla. Kluka.
Znáš to, když někoho potkáš a myslíš, že se ti líbí,
ale pak na něm vidíš něco, co se ti nelíbí.
Jako ten kluk na lavičce.
A někdy se ti na někom nelíbí nic.
Ale kluk, kterého jsem dneska viděla, je jiný.
Líbí se mi celý.
Zvlášť jeho ruce. Jsou krásné.
Nezlob se.
Celý život jsi moje kamarádka.
A vidíš mě, odjakživa.
Ale já chci přítele, kterého můžu obejmout.
Dám vám sluneční brýle,
které můžete nosit přes svá běžná skla, než to přejde.
Budou ty kontaktní čočky do pátku?
Měly by být. Vypadáte nervózně.
Mám rande. Upraví mi čočka to šilhání?
Určitě. Kontaktní čočka bude na zdravém oku jako normální brýle.
Druhé oko potřebuje pomoct.
Potřebuju veškerou pomoc. Ten kluk je dokonalý.
"Paulovy autosoučástky"
"Sarkizanova veterinární nemocnice"
Skvělý brýle!
- Co je to sakra "skalpák"? - Skalpel. Váš pes bude v pořádku.
Skalpel!
Dík za povzbuzení, panenko.
Skalpák.
Počkat. Zastavila se!
Tak na operace psů potřebovat největší skalpák.
Nezapomenout mi to připravit!
May, počkej. Chci se tě na něco zeptat.
Co budeš dělat o Dušičkách?
Lámu si s tím hlavu, víš, chci přijít na něco originálního.
Napadá tě něco?
Máš překrásnej krk.
Děkuju.
Měla bys někdy večer zavolat.
Vyjdeme si a zajdeme si na melouny nebo tak.
Tak jo.
Když jsem odjel na prázdniny, měla moje fenka čtyři nohy.
Vrátím se
a teď má jenom tři!
Hledal jsem všude, ale nemůžu najít její nohu! Co mám dělat?
May?
May, můžeš tomu pánovi pomoct?
Můžete mi pomoct? Je to vážná situace, víte?
Mám psa a tomu teď chybí noha.
Házím mu klacek a nic. Nic se neděje.
Ahoj.
Ježíši, co to děláš?
Relaxuju.
- A nebolí to? - Ne.
Ty káčo blbá! Proč jsi to udělala?
Vlastně se mi to líbilo.
Udělej to znovu.
Byla v keřích růží.
Můžete mu ji zase přišít?
Možná.
Ahoj.
Vezmi si mě, totiž můj.
Děkuju.
- Jak se jmenuješ? - May.
Já jsem Adam.
Nechceš si dát cigaretu?
Musíš bafat.
- Řekni, ty si sama šiješ? - Ano.
To je fajn.
- Díky, Adame. - Nemáš zač, May.
Miluju tvý ruce. Myslím, že jsou krásný.
Bejval jsem model rukou.
- To je na nich vidět. - To byl fór.
No...
- Závodní auta. - Cože?
Jo, ty mi koupila moje holka.
No nic.
Víš, chtěl jsem říct, že moje bejvalá holka je koupila.
Chutnaly ti. Zatím ahoj.
Chutnaly ti, zatím ahoj.
Ale mě moc mrzí, že jsem zakopla v kavárně.
A co něco podniknout?
Zatím ahoj. Zatím ahoj, jo?
Ahoj, Šťastlivko.
Doktor Sarkizan od tebe potřebuje "vzor stolička od mačka".
- Ty tomu rozumíš? - Vzorek stolice kočky, jasně.
Promiň.
Ahoj. Tak co, May?
Zrovna jsem se chystal jít na oběd. Tobě to ale sluší!
Máš hlad? Překrojím to
a vyber si.
Co děláš, May?
Jsem ve veterinární nemocnici a šiju.
Dobrý. U veterináře?
- Někomu to připadá nechutný. - Miluju nechutnosti.
- Vážně? - Jen to zkus.
Dobře. Před pár týdny přišel jeden stařík, že prý mu umírá pes.
Prosil, abychom ho zachránili. Pětačtyřicetikilový labrador.
Vzali jsme ho, udělali rozbory a zjistili jsme,
že má přehozená střeva a potřebuje okamžitě na operaci.
Tak jsme mu oholili břicho, rozřízli jsme ho
a vyndali jsme kus střeva velikosti asi tak párku v rohlíku.
Všechno šlo hladce, ale když jsme ho chtěli šít,
zjistili jsme, že nám došly silné nitě,
které se používají pro velké psy.
Doktor se rozhodl, že když dáme nitě pro kočky trojitě,
bude to stačit.
Ale za pár dnů ten stařík volal a hysterčil.
Kočičí stehy ruply, když byl v práci, a když se vrátil domů,
pes ležel na zadní verandě, střeva měl všude po betonu
a po celém dvorku byla samá krev.
To byl malér.
Musela jsem ho sešívat.
Takže tvoje práce chce pevný nervy.
To jo.
Proč ty děti na všechno tak sahají?
Jsou slepý. Za rohem je středisko.
A sakra, musím jít.
Za patnáct minut dávají v Beverly Argenta, vzal jsem si na to volno.
- Promítají "Trauma". - To je film? - Ty neznáš Trauma?
- Nechoď. - Cože?
Nic, měla bych se stejně vrátit do práce.
Děkuju ti za ten sendvič a cigaretu.
Musím ten film vidět, ale třeba se zase uvidíme.
Co dneska večer?
Na večer už něco mám, ale potom...
Skvělý.
Tak dobře. Budu se těšit, May.
Chceš si ji vzít s sebou?
Díky za radu, panenko.
Tak, cos mi to dělala tenkrát v kavárně?
- Já se tak stydím. - Proč?
Nikdy předtím jsem neměla přítele.
Líbím se ti, Adame?
Jasně.
Nepřipadám ti divná?
Myslím že jo.
- Já to věděla. - To mám rád.
Divný mám moc rád.
- Ty jsi dokonalej, viď? - To není nikdo.
Ty ale jo.
Chceš vidět můj pokoj?
Děsí tě to?
- Mě nic neděsí. - To je fakt.
Odhalilas mě.
Jsem blázen.
Vidíš?
Paráda, co?
Panebože!
Kdo tě to učil?
Soozy.
Kdo tě to učil?
Copak je, panenko?
Co to máš s rukou?
To skalpák.
Jsi legrační.
Půjdeš se mnou do archívu?
Máme celou kliniku pro sebe. Pojď tančit.
Poslyš, hrajou nám serenádu. Teď si musíme zatančit.
Prosím, prosím, prosím, prosím.
Tak zatančíš si se mnou, nebo co?
- Máš ráda číči? - Cože?
Kočky. Máš ráda čičinky? Ježíši, ty jsi ale nemravná, viď?
Líbí se ti Loopy?
Moje domácíje mrcha. Musím se jí zbavit.
Svojí domácí?
Ne, troubo, tý kočky.
Jsi její jediná naděje.
No tak, Loopy ti bude dělat společnost.
- A navíc, bude ti připomínat mě. - Dobře.
Tak výborně!
Vidíš, kolik už je? Musím jít.
Dneska mám dámskou jízdu. Chceš jít taky?
Já vím. Krása si musí odpočinout.
I když jí moc nemáš.
Prosím, zanechte mi vzkaz po výkřiku.
Ahoj, Adame. Tady May.
Tak mě napadlo, jestli se nechceš znovu sejít...
Znovu se sejít, někdy...
Včera jsem se moc bavila.
7425663, to je moje číslo. Zavolej mi kdykoli.
Těším se, až tě uvidím.
Panebože! Vyděsila jsi mě k smrti, co tu děláš?
Nic.
Jak dlouho už tady stojíš?
Asi tak dvě...
Přece tady nestojíš dvě hodiny, že ne?
Co si myslíš?
Slyšel jsem tvůj vzkaz. Promiň, že jsem ti nezavolal.
Měl jsem moc práce s jedním filmem.
- Ty točíš filmy? - Na vysoký. Než jsem s ní praštil.
- Zrovna jsem ho sestříhal. - Můžu ho vidět?
Uvařím ti makarony se sýrem.
Večeře a film? To zní jako rande.
Tady to žeru. Je to útulný.
To je getorade?
Nevěřil bys, co jsem dneska dělala.
- Tak můžu? - Pusť to.
"Jack a Jill"
"Režie Adam Stubbs"
Tak co myslíš?
To bylo sladký.
Sladký?
Ale nemyslím, že by mu dokázala naráz ukousnout celej prst.
To je trochu přitažený za vlasy.
Počkej, hele, jen klid.
Sakra!
Co to je?
- Sakra, já krvácím! - Já vím.
May, co to děláš?
Prosím tě. Potřebuju ručník.
Já myslím, že už půjdu.
Cože?
- Tak zas někdy. - Bylo to jak v tom filmu.
- May, tohle je divný. - Divný máš rád.
Ale ne takhle.
Řekla jsem ti, abys koukala do zdi, sakra!
A jé. Upadat vevnitř, ty mi pomoct najít.
Doktore, poslíček trvá na tom, že to máte podepsat.
Teď operovat, prosím!
Jo, jo, maček teď žít, jo.
- Co to děláš? - Co? - Běž s tím ven, člověče.
Tak co ta holka?
Sakra. Je pěkná, ale má na mozku pořádnýho švába.
A ty sis chtěl hrát s něčím jiným.
- Jasně. - Aspoň že není šílená.
Už o May nebudeme mluvit, jsem rád, že jsem se jí zbavil.
Kdo je May?
Divná holka, Adam jí dal kopačky.
- Co ten ret? - Buď zticha, jo? Šlo by to?
Aha. Můžu?
Měla ráda tvý ruce? Tak jí je nedávej k obličeji.
Ty jsi ale hnusák.
- Udělej ještě pár kliků. - Polib si.
Ahoj, panenko. Tady je Polly. Sedím tu v noční košili.
Chci vědět, jak se má moje kočička.
Zavolej, až najdeš vzkaz, ano?
Proč jsi tak smutná, panenko?
Tady je zakázáno tvářit se tak smutně.
Chci tě políbit od chvíle, kdy jsem tě viděla.
Tak tohle tě otravovalo?
Nic mě neotravovalo.
- Mám na někoho vztek. - Doufám že ne na mě.
Na tebe ne.
Připadá ti tohle divný?
- Já jsem divná. - Miluju divný.
- Mluvíš vážně? - Jo.
I mě?
K smrti.
"Škola Dětský svět"
Můžete nám s něčím pomoci?
Viděla jsem v parku nějaké děti
a nabízím se jako dobrovolník na hlídání.
A jaké děti to byly? Retardované, hluché, mrzáčci, němé?
- Byly slepé. - Chcete dělat ve středisku?
Budou tady ty děti?
Takže máte ráda jen jistý typ slepých dětí?
May Canadyová? Lucille.
Představím tě dětem.
- Můžu se napřed seznámit s ní? - S kým, s Petey? Zkusíme to.
- Obvykle je nejradši sama. - Nikdo není rád sám.
- Někdo se s tebou chce seznámit. - Běž pryč, ty slepice.
Jsi na mě tak zlá, Petey. Hodně štěstí.
- Co to děláš, Petey? - Popelník.
- Ty kouříš? - Ne.
A proč tedy děláš popelník?
Ty kouříš?
- Ano, kouřím. - Tak si ho pak můžeš vzít.
Jak se máš?
Docela dobře. Mám nový přátele, spoustu.
Roztomilý.
Loopy, to je Adam.
- Hezká. - A jak se máš ty?
Páni, tohle je rozbitý, musím jít někam jinam.
- Zavoláš někdy? - Jo, jasně. Zatím se měj.
May! Co je?
Kdo je to, Polly?
Kdo je to?
Příležitost, kterou jsem nemohla nevyužít.
Nechceš se k nám přidat?
Tak něco podnikneme zítra. Musím se vrátit.
Tomu nerozumím.
Ty žárlíš!
- Co se to tam děje, brouku? - Ticho, ty děvko.
May... Hele, můžu ji vykopnout, jestli chceš.
Víš, že jsi moje láska.
Pojď sem, Loop.
Pojď sem.
Těchhle pár dnů nebylo jednoduchých.
Buď zticha!
Děkuju.
- Haló? - Je tam Adam?
- Ano, co je? - Nic moc.
Jak jsi věděl, že jsem to já?
- Haló? - Kdo je to?
May, hlupáčku.
Co děláš dneska večer?
- Haló? - Proč?
Napadlo mě, že se můžeme sejít a něco podniknout.
Už něco mám.
Aha. Můžu? Tichoi!
Haló? S kým to mluvíš?
A co zítra večer?
- Možná. - Možná?
- Dobře, v kolik? Počkám. - To nedělej.
Ale ne, mě to nevadí. Počkám.
Musím končit, May.
Dobře. Tak si promluvíme zítra.
Ahoj, May.
Nenávidím tě.
- Kdo mi řekne, co je tohle? - To my nevíme. Co je to?
Petey, pojď sem, třeba na to přijdeš.
- Já nevím. - No tak, Petey, snaž se trochu.
Já nevím!
- Já vám řeknu, co to je. - Co je to?
To je moje nejlepší kamarádka.
Moje kamarádka. Ale došlo mi to až včera v noci.
Je to krabice.
- Ta kamarádka bude uvnitř. - Výborně, Diedre. - Vyndej ji!
- Nemůžu. - Proč ne?
- Prostě nemůžu. - Vyndej ji, chceme ji poznat!
Ne. To nemůžu, je zvláštní, nemůže ven.
Vždycky je uvnitř. Je velmi křehká.
Petey?
Přestaň! Přestaň!
- Je venku! - Ne! - Podlaha! - Sklo!
Ne!
Tady je May Canadyová. Prosím, zanechte své číslo.
Ahoj. Kde jsi, panenko? Myslím, že doktor Sarkizan zuří.
Nebo má ledvinovou infekci, nevím jistě.
Tak nebo tak, přines k nám ten svůj hezkej zadek.
Dva dny po sobě jsi nepřišla. Jsi v pořádku?
Chybíš mi, líbám tě. Zavolej mi, ano?
Loopy, bude se mi po tobě stýskat.
Je ti něco?
Tolik krásných částí a žádný pěkný celek.
Nekecej. Jak se jmenuješ?
To je jedno.
Hele, chceš se mnou jít na dudy duby?
Co z toho?
Chci se spřátelit. Promiň.
Sakra, mohl bych jíst jen tohle.
Začíná bejt horko. Můžu si sundat triko?
- Dělej si, co chceš. - Tak jo.
- Máš hezký tetování. - Díky.
Stejně se vařím! Nemáš kostky ledu? Natřu si bradavky.
- Mrazák! - Tam zrovna jdu.
Stůj!
Do prdele, co je to?
- Přítel. - Ale to je nechutný!
Jsme teď přátelé, když jsi viděl, co mám v mrazáku?
Ty jseš prostě vadná!
Nebudu tvůj přítel!
Potřebuju víc částí.
Ahoj, May.
Ahoj, co je?
Nic moc.
- Co to čteš? - O amputacích.
- Kvůli práci? - Ne. Jen pro zábavu.
Poslyš, May, promiň, že nám to nevyšlo.
Víš, neměl jsem z toho dobrej pocit. Chápeš?
Já už to chápu, Adame.
Přátelé?
Dobře. Tak jo, hele, už musím jít.
Nashle, ruce.
No tak jo, měj se.
- Jak se má Loopy? - Je v pytli.
Je kvůli něčemu smutná? Dostala deprese?
Nevypadá dobře.
Můžu se zeptat, co to děláš?
Chci ti ušít blůzu. Jako dárek na omluvu za to mé včerejší chování.
- Ale May, to je tak milé! - Polly? Jsi tady, zlatíčko?
Tady jsem!
Přinesla jsi mi oběd?
May, chci ti představit svou novou přítelkyni.
- Jmenuje se Ambrosia. - Hezký fajfky.
Zničila jsi to. Že jo?
Můžu tě doměřit? Nechceš si to dát odstranit?
Babička říkala, že mě to dělá výjimečnou.
Co myslíš?
Úchyl.
A sexu už bylo dost.
Ahoj, Polly, tady je May. Hezký svátky.
Napadlo mě, že se později zastavím s tou novou blůzou.
Ukážu ti svůj kostým.
Zavolej, jestli ti to vyhovuje. Chybíš mi.
Líbám tě. Zavolej, ano?
Když si neumíš najít přítele, udělej si ho.
- Ahoj, May. - Ahoj, Polly.
- Skvělý hadry! - Děkuju.
Chtěla jsem ti večer zavolat, ale měla jsem moc práce.
- A co děláš teď? - Nic.
Už začínám z 20 procent chápat, co doktor říká.
Je to legrace, protože jsem myslela,
že má být nesrozumitelný, co doktor píše.
U veterinářů je to možná jinak.
Jo, to je lepší.
Ty někoho čekáš?
Nezapomněla jsi mou blůzu? Ne?
- Nejsi naštvaná na mě a Ambrosii? - Ale nejsem.
To přece není nic vážnýho. Jde jenom o postel.
Prosím, neubližuj mi. Prosím, prosím.
Já ti věřím.
Vím, že bys mi neublížila.
Co ty tady děláš? Kde je Polly?
Uvnitř.
Polly, pojď sem honem!
Celej večer piju vodku a musím hrozně rychle na záchod!
Máš vážně moc krásný nohy.
- Nebyly to "fajfky"? - Fajfky, chůdy, ploutve, jak chceš.
Zatoč se trochu, panenko.
- Zatoč se, kvůli mně. - Ty jsi teda vážně divná.
Nevím, co na tobě Polly vidí.
Polly na mně nic nevidí. Otočte se, slečno Grableová.
Dobře, panenko.
- Jaký to bylo? - Překrásný.
Krásnej kostým. Máš v tom další kousky?
Jo, mám.
Co tu děláš?
Haló? Slyšíš?
Potřebuju je, Adame.
Poslyš, sestřičko, Adam je dneska večer zadanej.
Máš hezký náušnice.
Díky. Hezký šaty.
Díky, šiju si je sama.
- Jako v tom tvým filmu, Adame. - May, co tady děláš?
Tak to je May? Půjdeš dál a napiješ se něčeho?
Děkuju.
- Měla jsi zavolat. - Ozval by ses?
- Kdybych byl doma, tak jo. - To nic, nepřišla jsem na návštěvu.
- Vodka vyhovuje? - To je skvělý.
Stalo se něco?
Dotkni se mě. Mý tváře.
Dělej, Adame, dotkni se mě.
- Přestaň! - Ty ruce jsou teď moje. - Ne, jsou moje, ty pizdo.
Jdi do háje! Jak to bylo, rusky nebo jak?
Dotkni se mě.
Jo, tak dělej, sakra. Tak se jí dotkni, kašlu na to.
Tak jo, jsem opilej, chce se mi zvracet a chci, abys šla pryč.
- Fajn, já jdu pryč. - Ty ne, ty huso.
Ty huso? To jsem asi já.
Ty se nedotkneš mý tváře?
Fajn, dotknu se tě.
Ne...
Budeš vypadat perfektně.
Teď vypadáš...
Slova to nevystihujou.
Ale nemusím s tebou mluvit, že ne? Můžu jenom cítit...
A ty to taky pocítíš, tady.
Viď?
Co? Nemůžeš mě vidět!
Nevidíš mě!
Dívej se na mě!
Dívej se...